Tämän tekstityksen tarjoaa: WWW.XVIDSUBS.COM
Tekstityksen päiväys: 05.10.2006. Versionumero: 1.1
Suomennos: Cartel, jen187, NgZ, Newton, lotsa, Villae, ^konnA, LadyGandalf, Matti_
Oikoluku: Newton, LadyGandalf
Viimeisimmistä asuin- paikoistani Montana oli paras.
Lumen alla olevat huiput, aaltoilevat laaksot, kauniit joet.
Ensimmäistä kertaa elämässäni tunsin olevani kotona.
Sitten isä päätti, että muutamme jälleen. Floridaan tällä kertaa.
Äiti sanoi kaikkien amerikkalaisten haluavan asua Floridassa. Paitsi minä.
En saanut käännettyä heidän päitänsä. Vanhempani antoivat samat lupaukset koulusta.
Äiti sanoi, että saan paljon uusia kavereita. He lupasivat, että tulen pitämään paikasta.
Saitko tarpeeksesi? Saitko?
En kuule sinua, Tex.
Saitko tarpeeksi?
- Sain tarpeekseni! - Saanhan ensimmäisenä toivottaa sinut tervetulleeksi Coconut Coveen.
- Mahtavaa. - Kuka onkaan pahis nyt?
Saavuit viimeinkin.
Anteeksi. Hoidin tapausta 443 12. kadulla, joka lopulta kääntyi 961:ksi.
Kesti hieman kauemmin hoitaa se. Etkö haluaa kuulla mikä 443 on?
En halua. Haluan, että selvität mitä täällä on meneillään.
Repivät kaikki merkkipaaluni irti. Tekivät sen varmaan yöllä tai tänä aamuna.
- Voisitteko antaa arvion rahallisesta vahingosta? - Mistä puhut?
Jotta tämän voisi luokitella ilkivallaksi, jotain täytyy olla rikottu tai hävitetty.
- Muuten en voi sanoa tolpista mitään. - Kyse ei ole vain tolpista!
Se pilaa rakennusaikataulumme. Kaikki pitää asentaa uusiksi ennen aloittamista.
Ymmärrän. Puhun väelleni kaduilla ja pidän silmäni ja korvani auki.
- Miten vain. - Teen parhaani.
- Mikä näiden reikien tarkoitus on? - Ne ovat reikiä. Tule, minulla on kiire.
Jokainen koulu on erilainen, mutta tavallaan samanlainen.
Ensimmäinen päivä ei koskaan ollut suosikkini.
Hyvää työtä, Nancy ja Zack.
Kappaleesta viisi pääsemmekin kappaleeseen kuusi, -
eli mannerlaatat ja meret.
Kaikilla lienee kirja, joten avatkaa kappale kuusi.
Olet varmaankin herra Eberhardt, kotoisin... Anna kun arvaan.
Montanasta.
Tervetuloa opiskelemaan meritiedettä. Olen herra Ryan, istu alas.
Mihin jäinkään... Kappale kuusi.
Näin, mitä bussissa tapahtui aamulla.
Älä ota sitä henkilökohtaisesti. Dana pilailee aina uusien oppilaiden kanssa.
Leiki kuollutta pari päivää, ja lopultaan hän unohtaa, että olet olemassa.
- Olen Garrett. - Roy. - Kuusi koulua kahdeksan vuoden sisällä?
Oletko todistajansuojeluohjelmassa tai jossain?
Hauskaa, ei. Muutamme usein isäni työn perässä.
- Onko täälläpäin muita kouluja? - Kyllästyitkö jo tähän vai?
Ei, ei. Näin vaan erään oudon pojan tänään koulumatkalla.
Enkä näe häntä täällä. Joten hän tuskin käy tätä koulua.
Hän juoksi hullunlailla ilman kenkiä. Nopeammin, kuin olen kenenkään pojan nähnyt juoksevan.
Sinulla on jo sekopää kiusaaja kimpussa. Ehkä kannattaisi rajoittaa kaheleiden kanssa puhumista.
Sitä paitsi, nyt on vasta ensimmäinen päivä.
- Hienot vaatteet. - Kiitos.
Untuvikko.
Tänään taitaa olla onnenpäiväsi.
- Minne menet, lehmityttö? - Dana, päästä irti. Minun on mentävä.
Odota, lehmityttö. Olet sätkynukkeni. Tanssi.
- Ei hitossa! - Anteeksi. Pois tieltä.
- Varo! - Hän mursi nenäni. Se sattuu!
Hidasta!
Odota! Minne menet?
- Hei, tuolla on poika! - Väistä!
- Osuit häneen. Mitä mailaa käytit? - Rautakasia.
- Oletko kunnossa? - Kulta, nyt on vasta toinen päiväsi.
- Tämä ei ole tapaistasi. - Miksi löit sitä poikaa?
- Hän kuristi minua, yritin päästä vapaaksi. - Mursit hänen nenänsä.
- He eivät anna sinun kulkea bussissa kolmeen päivään. - Kuljen pyörällä.
Se ei ollut pointtini. Päätimme rehtorin kanssa, että saat kirjoittaa anteeksipyynnön pojalle.
Pilailet varmaan. Kuka auttaa häntä lukemaan sen?
Kaadoit minut melkein eilen. Miksi juoksit?
Ehkä sen takia, koska olin juuri murtanut koulun ilkeimmän pojan nenän.
Kuulin kaiken siitä, lehmityttö. Mutta et juossut sen takia, vai mitä?
- Anna asian olla. - Kerro totuus.
- Sinähän jahtasit jotakuta? - Näitkö sinäkin pojan ilman kenkiä?
En nähnyt mitään. Ja jos henkikultasi on kallis, et nähnyt sinäkään. Ymmärsitkö?
- Huomenta. Mitä kuuluu? - Tällä kertaa raportoin oikeasta ilkivallasta.
- Selvä. - Tällä kertaa he tuhosivat yksityisomaisuutta.
Siinä. Jokainen rengas on arvoltaan 150 dollaria.
He viiltelivät renkaat.
En usko, että renkaat viilleltiin. Uskon, että ne vain -
- tyhjennettiin. - Tyhjennettiin? - Niin. Kirjoitan raportin siitä.
- Kirjoitat raportin? Miksette vain lisää poliiseja alueelle? - Puhun päällikölleni.
- Tekivätkö he mitään muuta? - Ei täällä ole mitään muuta, mille tehdä pahoja.
- Katsastitko vessat? - Toki. Mutta ne eivät ole läheskään yhtä viihtyisiä, kuin asuntovaunussa.
Tarkoitin ilkivaltaa.
Jos haluat tunkea pääsi pönttöön, niin siitä vain.
Mitä teet siellä?
Kuuntelen.
- Kuuntelet mitä? - Astu pois vessan edestä. Siirry.
Pientä rajaa. Ei se noin pahalle haise.
" Parahin, Dana. Lupaan olla lyömättä sinua, jos et kiusaa minua koulubussissa."
" Minusta se on reilu sopimus. Vilpittömästi, Roy A. Eberhardt. "
Tarpeeksi vilpitön?
Kulta, jos hän on öykkäri, eikö tuo viesti ole hieman hyökkäävä?
Hän kuristi minua, äiti. En aio kirjoittaa rakkauskirjettä. Näin käy, kun olet uusi lapsi.
Älä viitsi, Roy, olen uusi kaveri töissä. En ole joutunut nyrkkitappeluihin töissä.
Ei millään pahalla, isä, mutta sinun ei tarvitse mennä koulubussilla töihin.
Kertokaa vain minulle, kun muutamme taas.
Löysimme kuusi alligaattoria. Suurin oli 1,2 metriä ja pienin oli 61 senttimetriä.
Luultavasti vain lasten tekemä pila.
Se oli alkuperäinen arvioni, mutta kaikella kunnioituksella, päällikkö, -
kuinka monta lasta tiedät jotka voisivat käsitellä 1,2 metristä alligaattoria?
Luulen, että olemme tekemisissä ehkä hienostuneemman ryhmittymän kanssa.
Jokin jolla on todella jotain Äiti Paulaa vastaan.
Mahdollisesti kostontapainen juttu.
- Kosto? - Kyllä. Kuten vaikka kilpaileva pannukakkutalo.
Tuo on hienoa poliisityötä, konstaapeli Delinko.
- Ja sitten myös... - Kuules, Sherlock, -
Coconut Covessa ei ole toista pannukakkutaloa.
Pormestari soittelee minulle sanoen, että "Coconut Coven talous tarvitsee Äiti Paulaa. "
Joten mene hieromaan niitä kahta aivosoluasi yhteen, -
ja mene ottamaan kiinni ne pikkurikolliset, jotka häiritsevät rakennustöitä.
Ei huolta, sir, hoidan jutun. Olen täysillä mukana.
Sitä juuri pelkäänkin.
Kukaan ei ole Tracen keskikoulun historiassa lyönyt Mathersonia ennen.
- Olet jo legenda. - Olen iloinen, että voin jättää jälkeni historiaan.
- Kirjoitin hänelle viestin ja sen pitäisi lopettaa tämä. - Viestin? Se on hurmaavaa.
Mitä kirjoitit? "Anteeksi, että savustin sinua.
Ole kiltti, äläkä riko kaikkia luitani. Jätä minulle yksi käsi jotta voin syödä. "
- Olet hysteerinen. - Meillä on peli voitettavana.
- Ollaan kerrankin joukkue. - Mitä tiedät tuosta tytöstä?
Hän on "Karhu" Beatrice. Älä vain sano, että kiusasit häntäkin.
Mikä sinua vaivaa? Ihan oikeasti.
Hän kävi päälleni jostain syystä. Yritän vain selvittää miksi.
- Mikä hänen tarinansa on? - Hän on suuri jalkapalloilija asenteella.
Ensin Dana Matherson, ja nyt Betrice Karhu. Taidat todella haluta kuolemaasi.
Konstaapeli David Delinko, tapaus numero 090, -
koodinimi Räiskäle.
Kello on nyt 03:56.
Ei vielä ääntäkään. Ei vielä näköhavaintoa.
Vain minä ja yö.
Yksinäinen susi vaanimassa saalistaan.
Selvä, kaikki hallinnassa. Kaikki kunnossa.
Kun sopeutan näköni yölliseen näkyvyyteen, -
suljen nyt silmäni muutamaksi sekunniksi.
1B6, mikä on sijaintinne? Toistan, mikä on sijaintinne?
1B6 tässä, sijaintini on East Oriole ja...
Poliisi! Poliisi!
Niinkö? Olisit mennyt täydestä minulle.
- Etkö kuullut koputtamistani? - Mitä kello on?
Noin puoli yhdeksän. Haluat nähdä tämän.
Tämä vie voiton aikaisemmasta.
Voi ei.
- Kyllä! - Ei, partioautoni! - Partioautosi? Unohda autosi.
He repivät taas tolppani ylös.
Tolppani!
Tiesin, etten voisi vältellä loppu vuotta Beatrice Karhua, -
vaikka se tarkoittaisi pääni katkaisua tarjottimella, minun oli kohdattava hänet.
- Mikä sinun ongelma on? - Sinulla se ongelma on.
Beatrice, en tiedä miksi olet vihainen siitä mitä bussissa tapahtui, koska -
et ollut se joka tuli kuristetuksi, etkä ollut se jota lyötiin nenään.
Jos tein jotain suututtaakseni sinut, olen pahoillani.
En tehnyt sitä tahallaan. Ensi kerralla, kun sinulla on ongelma, kerro vain minulle -
niin voimme istua alas ja puhua siitä kuin sivistyneet ihmiset, onko selvä?
Sivistyneet?
Onko asia nyt selvä? Hyvä, olen iloinen, että meillä oli tämä mahdollisuus -
tutustua toisiimme hieman paremmin.
Hän on tavallaan söpö, eikö sinustakin.
Tavalla joka ei ole yhtään söpöä.
Oletko varma, ettet halua minua mukaasi?
Pidä vain moottori käynnissä.
- Onko Dana kotona? - Kuka sinä olet?
- Käyn koulua hänen kanssaan. - Dana!
- Mitä?
Tule tänne.
- En voi uskoa tätä. - Tulin tuomaan sinulle jotain.
- Se on kirje. - Kuka sinä olitkaan?
Nimeni on Roy. Olen se jonka poikasi yritti kuristaa hengiltä.
- Se joka löi häntä nenään. - Et voi olla tosissasi.
- Tämäkö pieni typerys runnoi kauniit kasvosi? - Kyllä, äiti.
- Tulin pyytämään anteeksi. Kirjoitin kaiken kirjeeseen. - Anna kun katson.
Me selvitämme asiamme, kun pääsen takaisin kouluun.
Itse asiassa, tämän kirjeen pitäisi selvittää se.
Olemme kaukana selvittämisestä. Häivy siitä, lehmityttö!
- Dana... Anna se minulle! - Enkä anna!
Minun on luettava se. Mitä jos siinä on tappouhkaus!
He ovat molemmat melko outoja, eikö vain?
- Niin ovat. - Ehkä minun pitäisi mennä esittelemään itseni.
Et ole hauska. Käynnistä auto.
- Olisitko niin kiltti ja antaisit... - Haluan sen kirjeen. - Lopeta!
Saatuani pallosta, en ollut kovin innokas palaamaan golfkentälle.
Mutta siellä näin paljasjalkaisen lapsen viimeksi ja halusin tietää, mitä hänellä on mielessä.
Onko täällä ketään?
- Ei hyvä. - En liikkuisi, jos olisin sinä. - En aikonutkaan.
Haluan sinun astuvan taaksepäin erittäin hitaasti.
- Kolmannella... Yksi. - Älä luulekaan.
- Kaksi. - En todellakaan! - Kolme.
Kolme!
- Mitä sinä oikein teet? - Kuka olet ja miksi olet täällä?
Nimeni on Roy. Näin sinun juoksevan koulubussin ohi.
En tullut tänne kiusaamaan sinua. Haluan vain puhua.
Sinun pitää lähteä täältä.
- Nyt mennään. - Hyvä on.
- Miksi sinulla on myrkkykäärmeitä pussissa? - Se ei kuulu sinulle, joten jätä minut rauhaan.
Minne viet minua?
Jatka kävelyä, äläkä käänny, ennen kuin olet laskenut viiteenkymmeneen.
Jos tulet takaisin, niin heräät joku päivä iso käärme sängyssäsi, onko selvä?
Aloita laskeminen.
Yksi, kaksi, kolme, neljä -
viisi, kuusi -
seitsemän, kahdeksan yhdeksän, kymmenen...
Antaa olla.
Tulee!
Se sattui.
Hei, äiti.
Onko laitonta, jos ikäiseni lapsi ei käy koulua?
- Siitä ei ole varsinaista lakia, mutta... - Kyllä se on.
Sitä kutsutaan lintsaamiseksi.
Taidan tietää, mistä tässä on kyse, ja sanoinhan, että se kirje oli liian itsevarma.
Se oli aivan hyvä.
Kuuntele tämä. Coconut Coven poliisiauto -
joutui maanantaina rakennustyömaan parkkipaikalla ilkivallan kohteeksi, -
kun tuntematon kujeilija maalasi auton ikkunat mustaksi, poliisin nukkuessa sisällä.
Tämä oli jo kolmas tihutyö viikon sisään, rakenteilla olevan -
Äiti Paulan pannukakkutalon läheisyydessä.
Tänne on tulossa Äiti Paulan pannukakkutalo. Sepä mukavaa.
Voinko vilkaista lehteä? Kiitos.
Huomasitko, että nimeäsi ei mainittu. Emme suostuneet paljastamaan sitä lehdistölle.
Kiitos. Olen erittäin pahoillani ja lupaan, ettei se tule toistumaan.
Parasta olisi. Koska jos niin tapahtuu, nimesi tulee löytymään lehdestä -
otsikolla "Konstaapeli erotettu!"
- Ymmärsitkö? - Ymmärsin kyllä, kapteeni.
Joten... Entäs autoni?
Minulla taitaa olla juuri sopiva auto sinulle.
Onpas se pieni avain.
Tämä on sinulle. Muista turvavyö.
Turvallista matkaa.
Luettuani lehdistä alligaattoreista ja vähän muustakin, -
aloin miettimään paljasjalkaisen pojan osuutta viimeaikaisiin tapahtumiin.
Joten ajattelin tarkistaa palstan itse.
Hei, kaverit.
Mitä sinä täällä teet?
- Mitä sinä ja retkukaverisi olette suunnitelleet iltaa varten? - Mitä? Emme mitään.
Juuri noin! Sinun on parasta juosta!
Juokse, senkin räkänokka! Älä ikinä tule takaisin.
Tässä haluamasi tavarat. Tein myös banaani-mango erikoisleipääni.
Erikois? Taidan antaa tämän alligaattoreille.
Kunhan vitsailin. Tiedät, että rakastan ruokaasi.
- Et voi ikuisesti olla yksin täällä. - Onko joku etsinyt minua?
Ei vielä, mutta voin suojella sinua vain siihen asti kunnes jäät kiinni.
Tiedän. Ja olen yrittänyt pysyä piilossa, -
mutta minulla on vain muutama päivä aikaa pysäyttää heidät.
Tuo on se poika, joka on seuraillut minua.
Älä huoli. Pidän hänet poissa.
- Puhumme vielä asiasta. - Hyvä on.
En tullut aiheuttamaan ongelmia sinulle.
Pyöräni!
- Etsitkö tätä? - Se on pyöräni.
Niin on. Hyppää kyytiin.
- Mitä? - Hyppää ohjaustangolle, senkin ääliö. Lähdemme ajelulle.
- Mitä repussasi on? - Ei mitään. Voinko hypätä jo pois?
- Heti kun kerrot mitä laatikossa on. - Ei mitään.
- Älä viitsi, lehmityttö. Mitä siellä on? - Kenkiä.
- Niin varmaan. - Minä vannon!
Miksi kannat mukanasi vanhoja lenkkareita? Se on todella outoa.
- Ne eivät ole minulle. Ne ovat paljasjalka pojalle. - Ehkä hän ei halua kenkiäsi.
Oletko ajatellut sitä?
- Miksi edes välität hänestä? - En tiedä. Hän näytti tarvitsevan apua.
Kerron mitä teen. Pidän huolen siitä, että paljasjalkainen poika saa nämä lenkkarit.
- Lähde pois täältä. - Sinä siis tunnet hänet?
- Kuka hän on? - Et siis jätä asiaa sikseen.
- Voinko luottaa sinuun? - Tietenkin.
Hän on veljeni. Tai siis velipuoli.
- Miksi hän ei asu kanssanne? - Äitipuoleni passitti hänet sotilaskouluun.
Hän kesti sitä kaksi päivää ja karkasi. Hän liftasi takaisin Alabamasta asti.
Kukaan muu ei tiedä, että hän täällä, eikä kukaan kerro siitä, onko selvä?
En minä ainakaan.
Noin neljä vuotta sitten, kun isäni vielä pelasi koripalloa, -
hän lähti julkkisten golfmatkalle, missä hän tapasi erään Lana nimisen Cheerleaderiin.
Tämä ilmestyy häihin lapsen kanssa, josta ei näyttänyt juuri välittävän.
Hän ei pitänyt omasta pojastaan?
- Olen ainut, joka vielä puhuu hänelle. - Mikä hänen nimensä on?
- Kutsun häntä Mullo-sormeksi. - Mullo-sormeksi?
- Miksi? - Olet kuullut jo tarpeeksi tälle päivälle.
Sitä paitsi, kello on jo paljon.
Taidan myöhästyä päivälliseltä.
Tästä saat tekosyyn.
Näyttää siltä, että tarvitset kyydin. Nosta pyöräsi taakse ja hyppää kyytiin.
- Kiitos. - Eipä kestä.
Juuri noin. Kiinnitä turvavyö puolestani.
- 1B6, kuuletko? - Anteeksi, minun on tehtävä hieman poliisin hommia.
- 1B6 kuulee. - Haitko jo kapteenin vaatteet pesulasta?
10-4 käynnissä.
Tämä on väliaikainen järjestely.
- Mikä sinun nimesi on, poika? - Olen Roy, Roy Eberhardt.
Voinko kysyä sinulta jotain, Roy? Sinähän käyt Trace-koulua.
Oletko kuullut mitään keskustelua tapahtumista uuden pannukakkutalon tontilla?
En, mutta luin lehdestä, että joku poliisiauto maalattiin.
Poliisit eivät ole supersankareita, Roy.
Sellainen väijytystilanne vaatii erityistä valppautta keneltä tahansa poliisimieheltä.
Jopa niin hyvältä, mitä sekin poliisi oli.
Näetkö miten katson sinua juuri nyt. Tällä tavalla? Huomaatko silmäni.
Poliisityö vaatii keskittymistä, Roy.
- Varo! - Ja -
erinomaisia tiikerinrefleksejä aivan kuten juuri havainnollistin.
- Oletko kunnossa? - Kyllä. Kaikki hyvin.
Eivätkö nämä tuoksukin hyvälle? Aivan varmasti tuoksuvat.
Pannukakut eivät vain täytä vatsaasi...
- Seitsemäs otto. - Eivätkö nämä tuoksukin...
- Totta kai ne tuoksuvat. Anteeksi. - Kamera käy.
Ne ruokkivat sielusi.
- Merkistä. - Näytät ihan hyvälle. - Selvä, se vain luisuu. - Pysäytä.
- Tuo ei ole hyvä. - Minusta se vaikutti ihan hyvälle.
- Tämä pitää kuvata uudestaan ennen kuin lähdemme. - En halua lähteä Floridaan.
- Nämä avajaiset alkavat tympimään, Chuck. - Niinkö? Saat palkkasi, kun pukeudut -
- Äiti Paulaksi, etkä tee juuri mitään. Sekö alkaa tympimään? - En sanonut niin.
Jatka samalla asenteella ja olet takaisin tanssimassa risteilyaluksella, mistä löydyitkin.
Onnea vain, jos meinaat löytää tähän typerään työhön jonkun toisen, herraseni.
Herra Muckle. Coconut Cove on linjalla viisi.
Kiitos, Felix. Se tarkoittaa sitä, että sinun pitäisi pakata, koska olet lähdössä Floridaan.
Herra Brannit, miltä sata pannukakkutaloa kuulostaa?
Kuulostaa hirveältä määrältä pannukakkutaloja, herra Muckle.
Se olisi ennätyksiä rikkova saavutus.
Olisin ensimmäinen aluejohtaja Äiti Paulan historiassa, -
joka tavoittaa sata pannukakkutaloa.
Ja sellaisista asioista ruoka- ja juoma-alan legendat ovat tehty.
Se on unelmani. Ja te, herra Brannit, olette vastuussa -
toteuttaa tästä suuresta unelmasta pienen pieni osa-alue.
- Ymmärretty. - Joten miksi olemme aikataulusta jäljessä, ylittäneet budjettimme -
ja rikosraportin etusivulla?
Meillä on pienimuotoinen tunkeilijaongelma, herra.
Selvitä se ongelma tai hankin työhösi jonkun sellaisen, joka osaa tehdä sen.
- Entä ne pöllöt? - Mitkä pöllöt?
Tiedäthän ne, jotka tekevät pieniä -
- kolojaan... - Tällä kertaa hitaasti sanottuna, Brannit, älä välitä pöllöistä tai menetät työsi.
Haluan, että teet mitä tahansa pitääksesi ne vandaalit pois työmaaltani.
Vartiointikoiria. Rotweilereita, dobermanneja. Mitä tahansa, en välitä, kunhan homma toimii.
Kyllä, herra.
- Oletko varma, että koirasi osaa temppunsa? - Et ole tosissasi.
On parempi, kun siirrytte mahdollisimman kauaksi.
Hyvä on. Ne näyttävät vain hieman laiskoilta minun mielestäni.
En maksa kiskurihintaa kuolaamisesta puruluiden syömisestä.
- Kimppuun! - Hyvä on. Hyvä on!
Kutsukaa heidät pois. Uskon kyllä, kutsukaa heidät pois.
Irti!
Ymmärsin kyllä jo!
Voit mennä nyt. Älä huolehdi.
Koirat hoitavat kaikki ongelmasi aamuun mennessä.
Mennään, pojat.
Rauhallisesti nyt.
- Hei, Dana - Hei, lehmityttö.
Meillä on muutamia asioita vielä hoidettavana, Eberhardt.
Mitä asioita? Pyysin sinulta jo anteeksi. Olemme silloin tasoissa.
Emme ole vielä lähelläkään tasoissa. Tulet vielä katumaan sitä, että edes tapasit minut.
Tulen olemaan pahin painajaisesi.
- Mitä tuijotat? - Hei, Beatrice.
Ole kiltti äläkä satuta minua.
- Mitä tapahtui? - Pelästyivät, ne säikäytettiin. Niin tässä tapahtui.
Pelästyivät? Kuinka ne säikäytettiin? Eikö se ole niiden työtä.
Vain yksi asia voi säikäyttää koirat näin pahasti, käärmeet.
- Mutta eihän täällä ole käärmeitä. - Kyllä on.
- Niitä ryömii täällä joka paikassa. - Mitä?
- Tiedätkö mitä koiralle tapahtuu, kun käärme puree sitä? - Mitä? - Koira kuolee.
Mutta meillä ei ole täällä käärmeitä!
Mikä tuo sitten on?
Käärme.
Mitäs nyt sanot? Luuletko, että Kahler on päästään sekaisin?
Me lähdemme kotiin, pojat.
- Eberhardt, näytät kipeältä. Sinun pitäisi lähteä kotiin. - Voin hyvin.
En välitä miten luulet voivasi. Soittaisit äidillesi ja lähtisit aiemmin kotiin.
- Miksi? - Tiedän kaverin Danan maantiedon tunnilta.
Hän kertoi, että Dana kaappaa sinut juuri ennen kuin pääset bussiin.
- Ja tekee mitä? - Sinulla on aikaa varttia vaille kolmeen asti ottaa selvää.
Sillä aikaa autan sinua muistopuheesi kanssa.
- Muistopuheen? - Eli vastaus kysymykseenne -
Tyynenvaltameren aallot ovat yleensä suurempia kuin Atlantin valtameren aallot.
Mutta muistakaa, että Kelly Slater on kotoisin Floridasta.
Huomenna pidetään pistokokeet. Muistakaa lukea.
- Muistakaa lukea. - Näkemiin, herra Ryan. - Näkemiin.
Roy, oletko kunnossa?
- Olen. Kaikki on hyvin. - Hyvä on. Huomiseen sitten.
- Herra Ryan, odottakaa. Oletteko menossa kotiin? - Jossain vaiheessa.
Arvioin muutaman kokeen, mutta toivon kerkeäväni surffaamaan vielä ennen päivällistä.
Hienoa. Taidan kävellä kanssanne vähän matkaa.
- Eikö bussi ole toisessa suunnassa? - Verryttelen vain jalkojani.
Roy, haluatko puhua jostain?
- Ei. Kaikki on kunnossa. - Sitten sinun on parempi mennä, ettet myöhästy bussista.
Nähdään myöhemmin.
Tule tänne.
- Curly Brannit. - Brannit, mitä on tekeillä? - Tervehdys, sir.
- Saitteko viestini koirista? - Kerroit, että käärmeet säikyttelivät koirat pois?
Nämä eivät olleet mitään tavallisia käärmeitä -
vaan mokkasiinikäärmeitä. Ja ne tappaa koiran äkkiä.
- Niinkö? Pystyvätkö ne tappamaan maansiirtokoneen? - Todennäköisesti ei.
Brannit, olen näin lähellä nousemassa itse helikopteriin, -
tullakseni sinne. Ja usko vain, että sitä sinä et halua.
En haluakaan, sir.
- Sanoinhan jo, että olemme sopineet. - Emme vielä edes lähellekään.
- Auttakaa! - Tules tänne, lehmityttö.
Jätä minut rauh...
Herra Ryan?
- Miten ihmeessä tuo on tapahtu... - Hei!
- Sinäkö tuon teit? - Kiitä myöhemmin, mutta nyt pitää mennä. Hyppää kyytiin. Tarvitsen apuasi.
- Saitko kaiken mitä pyysin? - Kyllä. Äitini pitää lääketarvikkeita pesualtaan alla.
Hyvä. Meidän pitää mennä.
Tulin käymään ruokatunnilla ja löysin hänet tällaisena.
Koira pääsi kimppuuni.
Laitan siihen antibioottivoidetta. Mutta tarvitset lääkäriä.
Kyllä minä pärjään.
- Kuinka jouduit purruksi? - Käteni jäi jumiin.
Tehdessäsi mitä?
Minulla on pieniä ystäviä, joista huolehdin rakennustyömaalla.
He toivat isoja koiria saadakseen minut pois. Vein sinne käärmeitä säikäyttääkseni koirat.
Tiesin kouluttajan vievän ne pois, kun hän huomaisi niiden olevan mokkasiinikäärmeitä.
Liittyykö tämä siihen poliisiautoon, jonka ikkunat maalattiin mustaksi?
- Ja alligaattoreihin vessassa? - Jos pannukakku- talo rakennetaan, pöllövauvat eivät selviä.
Olen nähnyt ne pöllöt.
- Oletko? - Mikseivät he rakenna jonnekin muualle?
Olemme yrittäneet kertoa pesistä, mutta saimme vain kirjeen, jossa -
idiootti nimeltä Muckle sanoo, että heillä on kaikki tarvittavat luvat rakentamiseen.
Eivät he välitä pienistä linnuista.
- Veljeni on siitä asti yrittänyt estellä heitä. - Oletko kunnossa?
Pilailetko? Oloni on kuin terästä.
Viedään hänet sairaalaan.
Keski-Floridan katkarapuyhtiöt ovat kokeneet suuren...
Oletko iso poika suurella ruokahalulla?
- Taatusti olen. - Tule sitten Äiti Paulaan -
kuuluisaan "Syö niin paljon kuin jaksat" -pannukakkubufettiimme.
Mitä sinulla on tällä kertaa mielessäsi?
- Tämä on huono juttu, lehmityttö. - Älä huolehdi. Kyllä hän paranee.
Olen huolissani hänestä. En ole koskaan nähnyt häntä tällaisena.
Kuka teistä on Roy Eberhardt?
Hän.